- Jeg bryder mig ikke om det her. - Hvad vil I mig?
- Hvor er pigen? - Hvilken pige? Hvad mener I?
- Er rygtet om jer sandt? - Hvilket rygte?
Der er så mange. Vær mere specifik.
- At I er uærlige. - Nå det? Det er sandt.
Vent, hvad mener I? Det er en misforståelse. Giv mig dem!
Så er det godt! Nu overdriver I. Vi skal kun overvåge stedet.
- I må ikke angribe den mistænkte! - Han angreb os.
Han støder hele tiden ind i vores næver.
- Det er Tsvika. - Du må ikke tage den.
- Sæt en stopper for det! - Jeg er enig med Beavis og Butt-head.
- Tsvika bliver stiktosset. - Ikke hvis vi giver ham pigen.
For sidste gang: Hvor er pigen?
- Det ved jeg ikke. - Hvad nu hvis han ikke ved det?
Det gør han, bare rolig.
- Ja, Tsvika? Vi har meget at se til. - Er I på sporet af ham?
Jo, da... Det er en lang historie. Vi så ham på cykel. Vi forhører ham.
Forhører? Forhører I ham, eller forhører-forhører I ham?
- Forhører-forhører. - Er I blevet tossede?
Vi har kun en pige, som tror, at hun så ham!
Sig det til de tre grødhoveder her.
Det er dit ansvar, Rami, så hold op med det pjat.
Net ham, kør ham hjem og kys ham godnat. Er du med?
- Drej til højre og så til venstre. - Til højre...
- Det er ikke den rigtige adresse. - Hvorfor har I min adresse?
- Det er mine forældres adresse. - Det er ham, Rami. Tro mig.
- Med mig kvidrer han efter en time. - Et kvarter, inklusiv rygepause.
Hør her. Der er desværre sket en dum misforståelse. Vi beklager.
- Tal for dig selv! - Lyt ikke til ham.
Vi beklager. Du siger det ikke til nogen, vel?
- Nej, det lover jeg. - Nej, vel? Han gjorde det jo!
Jeg har kun to 50-shekelsedler. Hvor meget har du?
- Hvad? - Du hørte, hvad jeg sagde.
Giv mig alt det, du har.
- Glem det! - Det er Tsvikas ordre.
- Hvorfor giver du ham ikke en pistol? - Slap af og bland dig udenom.
De her er for cyklen.
- Det er ikke nødvendigt. - Hørte du det?
Jo. Tag nu pengene.
- Hvordan går det, Arik? - Kom indenfor, Miki.
- Lærer far dig at blive politimand? - Han er her på studiebesøg.
- Din søn er en sej gut. - Lad os komme til sagen.
- Den mistænkte? Jeg havde intet valg. - Far har ordet lige nu.
- Hvor nuttet... - Hør nu godt efter, Arik.
- Det her er en "gult kort-samtale". - Som i fodbold?
Ja, præcis som i fodbold, sønnike.
- Det er uværdigt. - Hvad med det, du gjorde?
- Ja, hvad med det, du gjorde? - Du må ikke forstyrre far, Arik.
- Undskyld, far. - Hør nu godt efter.
Den mistænkte blev løsladt uden at afsløre noget.
- Det er ham, det ved du godt. - Du adlød ikke ordren.
Hold dig for ørerne.
Din handling kan koste pigen hovedet.
Hvis det sker, bliver du forflyttet til færdselspolitiet.
Til færdselspolitiet!
Forstået?
- Jeg sidder i møde. - Ja, men De bør høre det her.
- Så afspil det. - Politiet, hvad kan jeg hjælpe med?
Jeg hørte, at I leder efter en pige. Jeg ved, hvor hun er.
Miki, du må hellere komme herhen.
Det perverse svin blev så selvsikker, at han iscenesatte det her.
Tsvika er her.
Nedlader chefen sig til at komme? Det lover ikke godt...
Forsvind, Miki! Du starter hos Nissim i færdselspolitiet i morgen.
- Fyrer du mig? - Rami overtager sagen.
Rami? Han kan ikke finde et lig i et lighus!
- Tag det nu ikke personligt. - Miki, Rami overtager. Du kan gå nu.
Han er den sidste, jeg har lyst til at møde. Det er pigens far.
- Hold ham tilbage! - Hvad laver han på gerningsstedet?
Han var i politiet i Libanon. Nu tror han, at han er noget.
- Hvordan går det, superstjerne? - De passer ikke.
Shauli siger, at du skal have XL. Jeg giver dig kendis-rabat.
- Hvorfor det? - Kig på det her.
4.000 visninger på to dage.
- Det kalder jeg en superstjerne. - Hvad i?
- Ved nogen her noget om det? - Det vil de gøre om få dage.
- Kan du hjælpe mig? - Shauli ordner det, på én betingelse.
- Bed pænt, uden telefonkatalog. - Morsomt...
Shauli skal nok få videoen fjernet før i aften.
Må jeg bede om sedlen, Dana?
Dana? Sedlen.
Jeg har advaret jer om det her før.
Er De sød ikke at læse den? Den har ikke noget med prøven at gøre.
Javel... Er det er et kærlighedsbrev?
Jeg skrev også sedler i timerne, men ikke under en prøve. Forstået?
Værsgo at fortsætte. Lav jeres prøver færdige.
"Pige-morder." "Pædofil." Voldtægtsforbryder."
- Må jeg komme ind? - Ja... Naturligvis, Meir. Værsgo.
Tak.
- Hvad kan jeg hjælpe med? - Du ser bleg ud. Har du det godt?
Ja, ja... Jeg prøver at rette nogle prøver, før næste time starter.
- Hvordan ser karaktererne ud? - Udmærket. Udmærket.
Jeg har altid elsket bibelstudier. Må jeg?
- Jeg er ikke færdig endnu. - Må jeg kigge på dem?
Er det den eneste, eller er der flere?
Jeg troede ellers, at det kun var forældrene...
Ved du, hvor mange opkald jeg har modtaget angående Youtube-klippet?
Beklager, Dror.
Forældrene har trængt mig op i et hjørne.
- Gør, hvad der er nødvendigt. - Det ændrer ikke min mening om dig.
- Det ved jeg godt. Jeg forstår det. - Det er kun midlertidigt.
- Hallo? - Far?
- Hej, Shani! Er den nye mobil god? - Den er mit livs bedste gave!
Godt. To ting: Tag mobilen med overalt og ring, hvis der er noget.
- Er det far? - Shani? Shani?
Sikke en god forældreomsorg... Hvem køber en mobil til en på 10 år?
- Den er god til nødstilfælde. - Det afgør jeg.
- Jeg har ikke tid til det her. - Godt, så er vi enige.
- Glem ikke at hente hende på onsdag. - Nej, nej.
Går han allerede igen?
Hvem hjælper gamle damer nu om dage?
- Eti... Sig, at du har noget til mig. - Jeg har præcis det, du vil have.
- Hvornår kan jeg se det? - Nu, hvis du vil.
- Hvad er adressen? - Jeg sms'er den.
- Du er en engel. - Det er et helvede og langt væk.
Jeg kan godt lide helvedet.
Nå? Havde jeg ret?
Ja, du havde ret.
Er den din?
Morsomt... Det er et hul. Hvorfor vil nogen vælge at bo her?
- Eti... - Undskyld, du har ret.
En mægler må aldrig dømme kundens smag. Det er et palads indendørs.
Skal vi gå indenfor?
Du ville jo have fred og ro til at skrive. Det bliver næppe roligere.
- Her er som en kirkegård. - Hvad med kælderen?
Kælderen? Vil du ikke se soveværelset først?
- Eti. - Kælderen...
Der er en stor kælder, som du bad om.
- Skal vi teste den? - Hvad mener du med "teste den"?
Jeg går op ovenpå. Du skal skrige af dine lungers fulde kraft.
Det forstår jeg ikke...
Min søn skal spille trommer her. Det må ikke forstyrre mit skriveri.
Nå, nu er jeg med... Du gjorde mig helt bange.
Jeg går op ovenpå. Tæl til ti og begynd at skrige.
Ti...
Ni...
Otte...
Fem, fire...
En.
Hvad gør man ikke for at få sin provision?
- Du må gerne holde op nu. - Du gav mig et chok.
- Undskyld. - Nå, hvad synes du?
- Jeg tager det. - Godt! Det har en god pris.
- Pga. de nærliggende, arabiske byer. - Skal vi gå?
- Hvad laver du her? - Bor du stadig hos dine forældre?
- Mine forældre er døde. - Jeg troede kun, at du dræbte børn.
- Du har ingen ret til at være her. - Er det om små hunde sandt?
- At de kun gør. - Den her kan lide at bide.
Det her er ikke forbi endnu!
- Hej, det er mig. - Ja, det kan jeg se på skærmen.
- Nå ja, du har ret. Det er pudsigt... - Hvad er der, Dror?
- Jeg vil mødes med jer piger. - Jeg vil ikke mødes med dig.
- Anat, jeg er uskyldig. - Jeg vil ikke tale om det nu.
- Det er Talis fødselsdag i dag. - Det er alt for tidligt, Dror.
Jeg købte den cykel, hun ønskede sig.
Lås den fast til stakittet, så ser hun den i morgen.
- Til den tid er fødselsdagen forbi. - Dror, jeg lægger på nu.
Kom ind.
- Fik du også knægten forflyttet? - Drop det pjat. Sid ned.
Hvad drejer det sig om?
Ja, Tsvika. Vi har meget at se til.
Noget i den stil.
- Din video er en stor bommert... - Det dumme svin!
- Hvem? - Manden, som lovede at fjerne den.
Den er sluppet ud, Miki, og det er dårlig reklame.
Politiet har allerede et dårligt ry.
- Cheferne presser mig. - Jeg forstår, hvor du vil hen.
Det er kun midlertidigt, indtil støvet har lagt sig.
I morgen vil et nyt klip være viralt. Sådan er berømmelsen på nettet.
- Bare han nu ikke lægger sag an. - Det ved jeg, at han ikke vil gøre.
Det vil snart blive vist i nyhederne.
Vi kan kun forhindre det ved at bevise, at det svin er skyldigt.
Hvorfor spørger du mig?
Du er ikke politimand længere. Du er en civilperson.
Civilpersoner kan gøre, som de vil.
Bare de ikke gribes på fersk gerning.
Kom.
- Begynd at grave. - Du begår en stor fejltagelse.
Grav nu bare.
Sagde jeg, at du skulle holde op?
- Har du nu tænkt dig at skyde mig? - Du ville tilstå hvad som helst nu.
Så lad os holde os til fakta. Jeg har ligene, men hvor er hovederne?
- Hvilke hoveder? - For sidste gang: Hvor gemte du dem?
Hold nu op! Det aner jeg ikke!
- Du er ikke rigtig klog. Hold så op! - Du skal først sige, hvor de er.
Nej!
Hjælper du mig med at bære ham?
Er du en fra hans afdeling?
Er det en spøg? Jeg er fra indenrigsministeriet.
- Jeg håber, at det her får en ende. - Det håber jeg også. Stig ind.
Endnu engang tak.
Før jeg lader dig gå, må jeg bede dig om-
- hverken at flygte eller skrige. Ikke fordi at jeg er bevæbnet-
- eller fordi nogen ville høre dig her, men fordi at vi er voksne.
Voksne skriger ikke, de taler sammen. Nik, hvis du er indforstået med det.
Er du skrupskør?
Jeg troede, at vi havde en aftale.
- Ved du, hvem jeg er? - Ja, men du har glemt, hvem jeg er.
- Har vi set hinanden før? - Kun ude på en forladt mark.
- Jeg er dårlig til at huske ansigter. - Du stod over liget af min datter.
Du forårsagede hendes død.
Slap af. Jeg er ikke ude efter dig. Du kom bare i vejen for mig.
Du skylder mig faktisk en tjeneste, ifølge kaosteorien.
Lærer I ikke noget på politiskolen?
En sommerfugl skal kun blafre med vingerne...
Blafre?
Jeg forklarer det, så selv en israelsk kriminalbetjent forstår det.
Det er jeres skyld, at han blev løsladt og myrdede min datter.
- Og hvorfor kidnappede jeg svinet? - Ja. Du afbryder mig.
- Jeg er faktisk blevet bedre. - Du vil aldrig få ham til at tilstå.
- Psykopater frygter ikke våben. - Nå, ikke? Hvad frygter de så?
Andre psykopater.
Efter min mening har vi tre muligheder. Et: Jeg lader dig gå.
Men du ved for meget og kan standse mig, så nummer to er:
Jeg skyder dig og beskylder dig for svineriet nede i kælderen.
Men du er politimand. Jeg vil ikke knuse min mors hjerte.
Det fører mig til mulighed nr. tre, som vist er den bedste for os begge:
- Du bliver min medskyldige. - Vil du slå ham ihjel?
Jeg vil finde min datters hoved. Hvis han nu skulle dø undervejs-
- af blodtab eller iltmangel, vil du ikke se mig fælde en tåre.
Nå?
Hvad vælger du?
- Fint, men kun til han tilstår. - Det er godt nok for mig.
- Nå, skal vi diskutere strategi? - Strategi?
- God eller ond strisser? - Ingen gode.
Som du vil. To onde strissere.
- Skal jeg foretage mig noget? - Bare følg mig.
Har du det godt? Skal vi begynde?
Ja? Nej?
Godt, så går vi i gang.
- Et telefonkatalog virker bedre. - Vi er ikke nået dertil endnu.
- Jeg vil læse et eventyr for dværgen. - Nå... Jeg ville ikke afbryde.
Det er skrevet af israelsk politi og baseret på virkelige hændelser.
Som andre eventyr begynder vores også med en ulv.
Det er for øvrigt dig, som er ulven.
Vores ulv er som andre ulve, måske lige bortset fra højden.
Og som de andre ulve elsker han også at overraske små piger.
Men vores lede satan nøjes ikke med at sluge dem.
Som man kan se på billedet, havde vores ulv en metode:
Han kidnappede pigerne og proppede dem med søde sager.
Men der var beroligende midler i, så pigerne faldt i en dyb søvn.
Når de sov, skubbede han sin penis ind i hvert et hul i deres kroppe.
Før jeg fortsætter, bliver jeg nødt til at spørge: Hvorfor?
Kunne du ikke overmande en pige? Måtte du bedøve hende først?
Er du vanvittig?
Du er ikke normal. Det var ikke mig.
Det var ikke mig! Stands ham!
Beklager, jeg vil vide, hvordan det ender.
- Hvor var jeg nået til? - Han bedøvede pigerne.
- Nå, ja. Bravo! - Tak.
Efter at have voldtaget hvert hul i deres kroppe, lod han dem vågne.
Da begyndte deres rigtige mareridt.
Psykopaten tog de små engles hænder og brækkede fingrene, en efter en.
Pigerne besvimede af smerte.
- Og hvad gjorde sadisten så? - Lod dem vågne?
- Har du læst det? Vil du overtage? - Nej, du er god.
Tak.
Når de vågnede, tog han skoene og strømperne af dem-
- og rev tåneglene af deres små fødder.
- Hvad skulle han med alle de negle? - Dværgen må have en samling. Nå?
Du tager souvenirer, ikke? Du har nok en dåse med negle på køleskabet.
- Det kommer. - Undskyld. Jeg blev revet med.
Det gør ikke noget. Vi er færdige om lidt.
Når pigerne kom sig efter det, han gjorde med deres tæer-
- og ikke et minut før, savede han hovederne af med en rusten sav.
Saven var så rusten, at han af og til måtte skifte sav, før han fortsatte.
To af pigerne var vågne, da han savede deres hals over.
Men han gav den værste overraskelse til forældrene: Han gemte hovederne.
En af pigerne var min datter.
Og som jeg ser det, har du to muligheder:
Dø, som det afskum du er, eller dø efter at betalt prisen for din synd.
Jeg kan kun forestille mig, hvor meget du må lide-
- og hvordan den slags kan påvirke en far.
Er du nedladende?
- Er han nedladende? - Ja, en lille smule.
Hør godt efter, din lille lort.
Jeg vil gøre det samme ved dig, som du gjorde ved pigerne-
- finger efter finger, negl efter negl-
- indtil dit hoved ruller ned på gulvet.
Men...
...jeg kan give dig en hurtigere død. Derfor tog jeg min Glock her med.
På én betingelse: At du siger, hvor min datters hoved er.
Jeg ved ikke, hvor din datters hoved er begravet. Jeg gjorde det ikke.
Jeg har ikke gjort noget af alt det, du har læst op.
- Tro mig! - Jeg er desværre ikke troende.
- Nej! - Vi starter med fingrene.
Vil du begynde?
- Hvad er der? - Giver du ham ikke noget?
- Hvad? - Du skulle jo gøre det, han gjorde.
- Prøver du at vinde tid? - Nej, men hvad med rækkefølgen?
Så skal vi først voldtage hvert hul i hans krop. Har du lyst til det?
Nej, det tænkte jeg nok. Lad os sige, at vi foretager nogle små ændringer.
- Som hvad? - Nogle ændringer for at få en pause.
Apropos pause... Vil du brække den første finger, eller skal jeg starte?
Vi slår plat og krone om det. Jeg tager krone, du tager plat.
Fint.
Den slags er så irriterende.
- Den er her. - Godt. Hvad blev det?
Krone.
Jeg begynder.
Vil du ikke bruge noget af værktøjet?
- Nej, det er ikke nødvendigt. - Nå, du kan lide at mærke huden...
Hvis du har noget at fortælle os, så gør det nu.
Jeg tæller til tre. En...
To...
- To og en halv. - Vil det vare meget længere?
Stil dig bagved ham, hvis du ikke kan se ham i øjnene.
Nej!
Bravo. Nu er det min tur.
Det er min mor. Hun flipper ud, hvis jeg ikke tager den.
- Fortsæt, men gem lidt til mig. - Jeg er ikke et svin.
Vent, mor. Linjen er dårlig her.
- Mor... - Hvornår ville du sige det?
At du skal flytte. Etis mor sagde, at hun havde fundet et hus til dig.
- Tzipie og jeg kan ikke enes. - Jeres generation giver for let op.
- Det passer ikke, mor. - I burde støtte hinanden i denne tid.
For os var et ægteskab for livet.
Hvis du har noget at sige, så sig det nu.
Stop dette vanvid. Du skal tro på mig.
Det kan se ud, som om at jeg nyder det, og det gør jeg måske også-
- men tro mig, jeg vil nødig brække dine fingre. Ud med sproget!
Hvad skal jeg sige? Jeg gjorde det ikke.
- Det bliver bedre efter anden finger. - Vent!
Hvad skal det her gøre godt for?
Hvis man torteres længe nok, indrømmer man hvad som helst.
Hvad nu hvis jeg er uskyldig?
Det er måske en stor fejltagelse. Vil du gerne miste dit arbejde?
- Det har jeg allerede gjort pga. dig. - Vent! Hør nu her.
Hvis I fortsætter med det her, vil der ikke være nogen vej tilbage.
Jeg har selv en datter. Hvorfor skulle jeg gøre den slags?
Du er også far, ikke?
- Hvis du er det, forstår du mig. - Nej, jeg aner ikke, hvad du mener.
Jeg taler om, hvordan alt forandres, når man bliver far.
Den første gang de smiler til dig...
Da sværger man på, at man aldrig vil lade nogen gøre dem noget ondt.
Jeg beder dig...
Jeg vil bare hjem til min lille pige.
- Mor, jeg lægger på nu. - Far og jeg vil se dit nye hjem.
Det er et dårligt tidspunkt. Jeg er lidt syg.
- Syg? Hvem tager sig af dig? - Jeg er 45. Jeg kan klare mig selv!
Yoram, din søn er syg! Vi tager derhen med det samme.
- Giv mig adressen. - Nej.
- Så spørger jeg Etis mor. - Det er farligt tæt på en arabisk by.
- Vil du ikke give mig den? - Nej!
Du har knust mit hjerte. Nu er jeg vred. Farvel.
Hvor var vi?
- Du er ikke kommet videre. - Jeg lod adrenalinen falde.
- Så vil han kunne mærke smerten igen. - Du skulle være blevet læge.
Jeg mener tværtimod, at vi har mistet kostbar tid.
Men det gør ikke noget. Jeg ved, hvordan vi kan indhente den.
- Hvad laver du? - Er det ikke lige i overkanten?
I to talte sammen, mens jeg var ovenpå.
Han fik dig til at tro...
...at han er uskyldig. At du er uskyldig.
Har du også tænkt dig at slå mig ihjel?
Dræbe strisseren, som kidnappede, torterede og dræbte den mistænkte?
- Så dum er jeg ikke. - Det er ikke sjovt. Læg pistolen.
Hvil dig lidt.
Nuvel... Nu er jeg parat til at høre, hvad du har at fortælle.
Du ser vred ud. Er du vred?
Vær nu sød at holde op med alt det her.
Jeg har selv en datter.
Og hvad så?
Burde jeg føle medlidenhed? Barmhjertighed?
Blev Tornerose derovre svag, da du talte om din datter?
Jeg er selv far. Hvorfor skulle jeg have gjort det?
Det ved jeg ikke. Det kan du måske fortælle mig?
Hvorfor skulle en far gøre sådan mod en andens datter?
- Hun havde fødselsdag i går. - Det må have været festligt.
Var der balloner og stearinlys? Fik hun også en lagkage?
Uden den hemmelige ingrediens, formoder jeg?
- Eller befamler du også din datter? - Klap i!
Eller er det din regel kun at befamle andres døtre?
Jeg har aldrig rørt din datter.
Du må gerne fortsætte.
Godt.
Kagen. Jeg vender tilbage om lidt.
Nu kan du køle lidt af...
Nej! Nej! Nej!
Nu vækkede du ham.
- Hvad gør du, hvis du slipper fri? - Slip mig løs!
Det kommer ikke på tale.
Nej!
Goddag.
- Goddag. - Kan du rulle en til mig?
Tag min. Jeg ruller en ny.
- Mange tak. - Var det alt?
Jeg ville bare have et hvæs. Jeg må ikke ryge for min kone.
- Nå, men... Farvel. - Farvel.
Et lys er nok i vores alder. Flere er upassende. Puster du det ud?
Det behøver du ikke. Jeg gør det. Ønsk noget.
Ønskede du noget? Du må ikke sige det.
Det var dog... Vi får aldrig lov til at være i fred.
For helvede da...
- Hvad laver du her? - Spørg din mor. Jeg har suppe med.
- Må jeg komme indenfor? - Ja, selvfølgelig. Værsgo.
Har du et komfur?
- Må jeg være helt ærlig, min søn? - Ja.
- Din mor tror, du er blevet skør. - Hun skal ikke bekymre sig.
Jeg begynder at tro, at hun har ret. Du er flyttet ud til et helvede.
Et helvede omgivet af arabere. Er det normalt?
- Jeg ville bare væk. - Vil du tage livet af din mor?
Nej, naturligvis ikke, far. Det gør jeg da ikke!
Bløder du?
- Hvad? - Bløder? Se din pæne skjorte.
Jeg var ved at male noget nede i kælderen.
- Mens du er syg? - Ja.
- Hvorfor rødt? Rødt er for piger. - Far!
Ja, ja... Jeg forstår alligevel ikke din generation.
Suppen må være klar nu. Lad os få noget at spise.
Der er ikke noget som mors suppe.
Hvad var det, Gidi? Har du både arabere og rotter?
- Glem det. Det var ikke noget. - Det må være noget af en rotte.
Fint, jeg går ned og tjekker det. Du behøver ikke at gå med.
- Det klarer jeg selv. - Sikke en Karl Smart!
Spis din suppe færdig, far.
Min far er på besøg, så forhold dig rolig.
Nik, hvis du har forstået det.
Forstået?
Hvad med dig? Har du forstået det?
- Hvad foregår der her, Gidi? - Du gav mig et chok, far.
- Hvad foregår der her? - Ikke noget. Gå op ovenpå.
Jeg går ikke, før du siger, hvad der foregår her!
Der er vist ikke flere...
Du er gået fra forstanden.
Gå nu ovenpå, så fortæller jeg dig det.
- Jeg forstår det ikke... - Det forventer jeg ikke.
- Du spilder dit liv. - Hvilket liv? Mika er død.
Ja, men din mor er stadig i live. Det her bliver hendes død.
- Det er ikke for sent at trække sig. - Jeg vil gennemføre det her.
- Jeg beder dig... - Ved du, hvorfor Tzipie forlod mig?
Visse ting bør forblive mellem mand og kone.
Jeg skulle have hentet Mika den dag, men jeg glemte det.
Ved du hvorfor? Jeg var sammen med min sekretær.
Gidin'ka...
Mens hun suttede den af på mig, ringede Tzipie og sagde-
- at jeg havde glemt at hente Michaela. Forstår du det nu?
- Jeg overlod Mika i hans hænder. - Det må du ikke sige.
Ingen far bør begrave sit barn. Hvis jeg straffes for mine synder-
- og de er mange, vil jeg i det mindste tage det svin med mig.
Men ikke før han sige, hvor min datters, dit barnebarns, hoved er.
Det skylder jeg Tzipie.
Ingen mor bør begrave en hovedløs datter.
- Kan jeg ikke tale dig fra det? - Nej, far.
Ikke denne gang.
Kan du høre mig?
- Svar ham næste gang. - Jeg ved ikke, hvor hovedet er.
Skidt med det! Han er vanvittig. Bare sig et sted, så vinder vi tid.
Er du med?
- Vent med at tale. Lid lidt først. - Skal jeg lide lidt først?
Ja, så han ikke bliver mistænksom. Og så siger du det. Forstået?
Forstået?
Nå, hvad er planen?
- Hvad? - Jeg vil hjælpe dig.
- Hvad mener du? - Jeg formoder, at han er tavs.
- Helt ærlig, far. Gå nu hjem til mor. - Jeg går ikke, før han tilstår.
Så sig til mor, at du sover her. Det vil tage tid.
- Har du prøvet med "ildtesten"? - "Ildtesten?"
Lærer I ikke noget i hæren mere? Om noget, lærte hæren mig-
- at intet skræmmer mennesker og dyr mere end ild.
Ild?
Jeg skal bruge en blæselampe.
Du er altså det svin, som slog mit barnebarn ihjel?
- Hvilket uhyre ville gøre den slags? - Hvad har du gang i?
Slap af, det vil du tids nok opdage. Gidin'ka, skal jeg vente længere?
Undskyld. Jeg var længe om at finde den.
- Hvad laver du, far? - Jeg tør kødet.
Godt, men det er det forkerte kød.
Det der er politimanden. Ham der er den pædofile.
Hvordan forvekslede jeg de to? Det er aldrig sket før. Det må være alderen.
- Alder nedbryder hjernen. - Jeg forstår forvirringen.
- Det er bare noget, du siger. - Nej, det er sandt.
Han ser mere pædofil ud, end han gør.
Han ser ikke ud til at kunne gøre en flue fortræd.
Det er derfor, at han skænder små piger.
Hvad laver du?
Du vil vist ikke tale med min søn.
Jeg har sagt, at det ikke var mig. Nu siger jeg det samme til dig.
Kan du ikke prøve at berolige ham?
Jeg skal nok tale med ham, men først skal du besvare et spørgsmål.
Se mig. Hvis jeg vidste noget, ville jeg så ikke have sagt det nu?
Jo, måske. Men for at være helt sikker-
- stiller jeg spørgsmålet igen.
Gidin'ka.
Blæselampen.
Vil du fortælle mig, hvor du har begravet mit barnebarns hoved?
Det ved jeg ikke.
Nej!
- Kan du lugte det, Gidin'ka? - Her lugter grillet.
Hvor har jeg dog savnet den duft!
Hans mor gjorde mig til vegetar på grund af mit høje kolesteroltal.
Jeg kunne blive ved hele natten.
Gidin'ka, du elskede grillpølser, da du var barn. Gør du stadig det?
Hvem gør ikke det?
Nej, nej! Jeg skal nok sige det!
Hvad sagde jeg, Gidin'ka? Tæt på nosserne får alle tungen på gled.
Spyt ud.
Pigen... er begravet i et forfaldent drivhus-
- 500 meter bag skolen-
- hvor den nye fløj bliver bygget. I det sydlige hjørne.
Lige under en ventilator.
Hvad sagde jeg? Hvor der er vilje, er der vej.
Jeg synes, at jeg har fortjent dig i dag.
Ikke et ord til din mor, Gidin'ka. Det er vores lille hemmelighed.
Du er fuld af overraskelser i dag.
Far, du skal holde vagt, indtil jeg vender tilbage.
Du kan stole på mig.
Det er min kone.
- Hej, Malka! - Kan du høre mig?
- Ved du, hvad klokken er? - Ja, ja.
- Du kunne godt have ringet. - Jeg lavede noget med vores søn.
- Har han det bedre? Spiste I suppen? - Ja, den smagte skønt.
- Hvad laver I? Ryger du nu igen? - Nej, naturligvis ikke.
- Har du taget din pille? - Det har jeg glemt.
Ja, selvfølgelig. Jeg mindede dig ikke om det. Tag den, men spis først.
- Det skal jeg nok, Malka. - Ellers får du luft i maven i aften.
- Jeg går i seng. List ind senere! - Ja, ja, Malka. Godnat.
Jeg vil være musestille.
Noget at spise... Hvor finder jeg nu det?
Huset er som et kollegie. Der har vi noget!
En kage med flødeskum.
Ikke dårligt! Slet ikke dårligt...
Nu bliver I ikke sure, vel? Jeg skal spise noget, før jeg tager min pille.
Giv aldrig en politimand håndjern på.
- Slip mig fri. - Du ville bare sinke mig.
- Jeg gjorde, som du sagde. Gør det! - Jeg vender tilbage med flere folk.
Jeg vil ikke være her med psykopaten! Han slår mig ihjel!
Du skal hjælpe mig.
- Hvad venter du på? - Jeg vil vide...
Vide hvad?
- Kig mig lige i øjnene. - Det kan ikke være dit alvor.
- Han kan komme når som helst. - Gjorde du det?
Jeg har ikke gjort noget. Slip mig nu fri!
Hvis du ikke slipper mig fri nu, begår du en kæmpe fejltagelse.
Du vil fortryde det resten af dit liv.
Godaften.
Hvorfor tror I altid, at vi vil slå jer ihjel?
Nej, det er ikke alle, men... Du ved, hvordan det er.
Ja, desværre.
Ja... Du har tilfældigvis ikke en mobil?
Hvorfor skulle jeg ikke have det? Fordi vi er primitive?
Nej, hvis nogen er primitive, så er det os. I har jo ret...
Må jeg?
Tak. En iPhone?
- 4S. - Flot. Tak. Du har reddet mit liv.
- Tsvikas kontor, det er Efrat. - Det er Miki. Er Tsvika der?
- Han har ledt efter dig overalt. - Det ved jeg godt. Stiller du mig om?
Jeg har ledt efter dig! Åbn ørerne! Din kone er her. Hun er hysterisk.
Er det Miki? Giv mig telefonen! Miki, hvor er hun?
- Ingen af jer tager telefonen. - Tager hun den ikke?
Ikke siden du hentede hende fra ballet. Havde vi ikke en aftale?
Hører du mig?
Er alt, som det skal være?
Far?
Bare rolig, jeg skal nok gøre det hurtigt.
Den er lidt rusten, men den virker.
Nej! Nej...
Så er det godt, min søn.
- Stands! - Hvad har du gjort? Du er vanvittig!
- Jeg tror ikke, at det der hjælper. - Hjælp mig med at standse blødningen.
- Skynd dig væk herfra, Gidi. - Hører I overhovedet efter?
- Hvor gemte du min datter? - Din datter?
Sig, hvor hun er. Hvad har du gjort hende?
Hvad skal vi gøre?
Hent papir og noget at skrive med.
Hent det, Gidi.
- Hallo? - Tsvika? Vi er færdige her.
- Har I fundet noget? - Nej.
- Så pak sammen. - Ja, jeg er på vej væk herfra.
Sheila N. Hasahya www. broadcasttext. com